"Acest film nu reflectă evenimente reale.
Orice asemănare cu persoane în viață sau decedate,
este, cum se spune, întâmplătoare."
Da.
Nu.
Poate. Nu știu.
Adu-mi hârtiile la barul de la hotelul Meurice până la amiază.
Așteaptă.
Alo, dragă ?
Fir-ar să fie !
E în regulă la Meurice ?
Bine. Ne vedem acolo.
Le Figaro vrea un interviu.
Vom ține o conferință de presă.
Toți pun aceleași întrebări. O să dau un răspuns.
Mamă ! French Open-ul.
Fă-i rost de un loc.. Are nevoie să iasă mai des.
Bună, dragă ?
S-a întrerupt. Nu știu de ce.
Ascult.
Cât ?
O să vedem. Ne întâlnim la aeroport.
Pe luni, d-le.
D-le ?
Evelyne, ai făcut rezervarea pentru excursia copiilor ?
Da, apartamentul e doar al lor.
Cum e cu biletele ??
Le-am trimis mamelor lor.
Ne vedem luni. Încearcă să te odihnești.
Michelle, ai făcut ce te-am rugat ?
Da, d-le. Veți fi în loja regală.
A fost renovată complet. Am văzut pozele. Arată...
- Senzațional. - Bine.
- Saltelele cum sunt ? - O să aflu.
- Am menționat de alergia dvs. - Da, mersi.
Pe luni, d-le.
Poliția ! Vino cu noi.
Ce e asta ? Jean-Noël, servieta mea.
Ce se întâmplă ?
Știi cine sunt ?
<
<b
*
**
** C
** CO
** COM
** COME
** COMED
** COMEDY
** COMEDY O
** COMEDY OF
** COMEDY OF P
** COMEDY OF PO
** COMEDY OF POW
** COMEDY OF POWE
** COMEDY OF POWER
** COMEDY OF POWER *
** COMEDY OF POWER **
m
** COMEDY OF POWER ** mă
** COMEDY OF POWER ** mad
** COMEDY OF POWER ** made
** COMEDY OF POWER ** made b
** COMEDY OF POWER ** made by
** COMEDY OF POWER ** made by s
** COMEDY OF POWER ** made by să
** COMEDY OF POWER ** made by sab
** COMEDY OF POWER ** made by sabi
** COMEDY OF POWER ** made by sabia
** COMEDY OF POWER ** made by sabian
Ce se întâmplă ? Vreau să-mi văd avocatul.
A fost anunțat. Totul e legal. Coborâți.
Și ceasul ?
Da, e o idee bună.
Dezbrăcați-vă, vă rog.
Ești nebun ? Știi cine sunt ?
Haina, vă rog.
Acum și pantalonii.
Trebuie să înțelegi.
Trebuie să fie avantajos pentru toți, altfel unii vor fi nemulțumiți.
În anii 60 era la modă să pocnitul șampaniei era treaba.
Uite cum funcționează :
Pentru cel care dă o să fie bine,
pentru cel care primește nu se schimbă nimic.
Scuzați-mă, d-lor.
D-le senator Descarts, vă caută cineva la telefon.
Perfect.
Va dura doar un minut.
Ești invitatul meu.
N-ai un mobil ?
Doar ca să primesc. Nu sunt fraier !
Ce crezi ?
O să meargă bine, crede-mă.
Îl cunosc de 30 de ani. Are prieteni sus puși.
Chiar și acum ?
Asta n-ar trebui să-i facă rău țării mele.
Nu-ți face griji. Dacă joci cinstit, la fel și el.
Scuză-mi ignoranța, dar de unde e ?
Din Nord, în ciuda accentului său.
Iată ce grozăvie :
prietenul nostru Humeau a fost închis azi.
- E asta o problemă ? - Deloc.
Asta îl va ține ocupat.
Va fi interogat mai târziu.
Se ocupă de el d-na Charmant-Killman.
Știi cum i se spune la tribunal ?
Piranha !
Piranha.
- E totul pregătit ? - Sper.
Voi ști curând. Ai discul ?
Discul ?
CD Rom-ul.
E totul aici.
Ascunde-l sub covor dacă vrei.
Nici o șansă. Urăsc covoarele.
Mă gândeam eu.
Mersi că ai încredere în mine.
E al meu.
Alo ?
Într-adevăr. Să zicem în jur de 3:00 în după-amiaza asta.
Atunci adu-l la 2:30.
Dar anunță-i avocatul.
Bine, dar oricum, asigură-te.
Mersi, pe mai târziu.
N-ar trebui să-ți spun, dar mă întâlnesc cu amicul nostru.
Atunci nu-mi spune.
Direct din pârnaie.
N-o să-i facă bine la piele.
Asta n-a fost drăguță.
Nu prea drăguță, nu.
- Bună. - Bună, Benoît.
- Clientul tău e aici. - De când ?
De 15 minute bune.
Adu-l.
Îi poți scoate cătușele.
Bună ziua, d-le președinte.
Benoît, ia loc.
Mersi.
Îmi apreciați politețea, nu ?
Am început bine.
Mersi.
Am început cu ani în urmă, d-le.
Mă pot prezenta ? Sunt Jeanne Charmant-Killman.
Eu mă ocup de dosarul dvs.
Jeanne Charmant-Killman ! Credeam că sunteți mai înaltă.
Să sperăm că, competența nu e o problemă de înălțime.
Unde e avocatul meu ?
- Ce oră e ? Mi-au luat ceasul. - Am eu.
Probabil că e blocat în trafic.
Asta e o jignire ! Am fost arestat și dus la închisoare.
N-am vrut eu asta.
Ce vrei ?
Atunci îți pot spune.
Să te acuz de abuz de fonduri publice,
abuz de încredere, delapidare.
Restul, când îți vine avocatul. Cum îți sună ?
Dvs. sunteți președintele. Dvs. începeți balul.
Apoi întrebarea 2, 3 și așa mai departe.
Ce e ?
Am o boală de piele. Am nevoie de medicamente.
Da ?
Bună ziua, d-le Parlebas.
Bună ziua, d-nă judecător. M-ați anunțat cam târziu.
Dar ați ajuns. Vă rog, luați loc.
N-o să rezist fără medicamente.
- Clientul meu are nevoie de medicamente. - Am auzit.
Un medic de la închisoare o să-l consulte, așa cum e regulă.
N-am citit dosarul.
Sunteți norocos. Aveți toată după amiază.
Să citesc toate astea ?
Clientul dvs. mi-a dat de lucru.
Am terminat pentru azi.
Aveți timp să vă întâlniți cu medicul.
Mănușa dvs.
Am văzut, mersi.
- Atunci, pe mâine. - Îmi petrec noaptea la închisoare ?
Cum am zis, nu depinde de mine.
Dar e o experiență.
Și sunteți în blocul VIP-urilor.
- Nu precupetiti nimic. - Își vrea numele în ziare.
Încearcă altceva. Benoît, te descurci ?
Da doamnă. Pe mâine.
Ce e asta ?
Ești în toane bune. Ce s-a întâmplat ?
Humeau. Cred că l-am prins.
Credea că-mi scapă printre degete.
Jacques Sibaud a fost de mare ajutor. N-a bătut câmpii.
I-am zis că conduci un laborator de analize.
Cum a fost cu el ?
Doar am conversat.
Cum a fost ziua ta ?
Rahatul obișnuit.
5 pozitivi HIV. Și 3 cazuri noi de salmonella.
Nu e viața frumoasă ?
Cel puțin munca ta e folositoare. A cui e geanta de pe hol ?
A nefolositorului tău nepot.
Nepotul ăla e fiul fratelui tău.
De când nu mai vorbesc cu familia mea, ce-i al meu e și al tău, iubito.
Mă duc să fac un duș.
Foarte bine.
Ți-a explicat unchiul ? Pot să stau aici ?
Nu, dar poți sta cât vrei.
Un pic de tinerețe ne va face bine. Nu-i așa, iubitule ?
Desigur.
Cum am zis, simte-te ca acasă.
Cu grijă !
Trebuie să-ți găsești o slujbă. Cum ai putut să renunți la școală ?
- Era drumul spre succes. - Adormeam pe drum.
Și eram sătul.
Și obosit.
Lipsă de ambiție ?
Scuză-mă că schimb subiectul, dar tu ce faci ?
- Ce fac ? - La ce caz lucrezi ?
La unul baban. O să-ți spun.
- Ce-am greșit ? - E invers.
Ai dreptate.
N-am avut timp de cumpărături. O să comand pizza.
Ce-ai face dacă ai fi bogată ?
Asta n-o să apară niciodată.
Întreb. Simulează cheltuieli ca să definească impulsul de a cumpăra.
- Așa făceau la școală. - Așa făceau ?
Jeanne Charmant-Killman. Adresa obișnuită.
Trei pizza Margherita.
Four Seasons pentru mine.
Scuze, una Four Seasons, două Margherita.
Bune și fierbinți.
Mersi.
Te-ai trezit devreme ? Vreo întâlnire ?
La amiază cu fostă.
Fosta, deja ? Nu prea ești serios.
Nimic nu e serios.
- Ce vrei să spui ? - Totul e tragic.
Dar încă pot iubi viața.
Îmi mai dai o pernă ?
Ce faci ?
Nu mai fuma și treci la culcare.
Jeanne.
Jeanne !
Dă jos căștile.
Amanta lui Humeau... Hainele pe care le poartă !
Voi verifica prețurile. Asta mă va face fericită !
Nu mă îmbrățișezi ?
Astă seară ?
Dar mâine ?
O să fim mai puțin obosiți.
Știi că te iubesc.
Noapte bună.
Pe mâine.
Vă ascult.
Nu sunt sigur că am văzut toate documentele.
Se pare că știu mai puțin decât presa.
Nu se fumează în biroul meu.
Mai departe, d-le avocat.
Ce doriți ?
- Să-i terminați cariera clientului meu ? - Îmi fac doar datoria.
Sibaud mă va înlocui, mă va vorbi de rău...
Schimbați tonul vocii.
Două guverne au avut încredere în mine.
- Și ați abuzat de acea încredere. - În ce sens ?
Știți la fel de bine ca și mine.
Comisioanele.
Nu pot verifica totul.
Dar eu pot.
Nu e așa simplu.
Nu e așa de greu.
În macroeconomie sunt sectoare diferite.
Zău ?
Înapoi la realitate. O să vă spun ce cred.
Cred că ați profitat fără rușine de situație
ca să vă îmbogățiți, în beneficiul familiei și al prietenilor.
Nu e adevărat și e grotesc. Asta arată că nu mă cunoașteți.
Familia mea cunoaște valoarea muncii din greu.
N-am mers la o școală cunoscută.
Am promovat gândindu-mă doar la profesia mea.
Cel puțin, ați lăsat patriotismul deoparte.
Dvs. sunteți, nu ?
- Ea cine e ? - Fosta mea asistentă.
Am să fiu și mai precisă.
E fosta amantă pe care ați făcut-o asistenta dvs.
Rochia asta îi stă bine.
- Cât poartă pe ea ? - Cât poartă ce ?
Haine, bijuterii... Știți cât costă toate ?
Nu. De ce ?
Ați îmbrăcat-o din cap până în picioare,
ați scos-o la masă și nu știți cât costă ?
Iată copiile facturilor plătite cu cardul companiei.
- E absurd ! - Nu mai spuneți !
Dacă îmi permiteți, d-nă... Referitor la cardul companiei...
Știți că ăsta e un obicei vechi.
Sectorul privat oferă bonusuri și acțiuni.
Sectorul public compensează
cu cardul companiei cheltuielile minore.
- Pot păstra asta ? - Sigur, dacă vreți.
Îmi puteți da un pahar de apă ?
Desigur.
Dar mai întâi răspundeți-mi la o întrebare.
Cum justificați cheltuielile astea ?
Grupul dvs., din câte îmi amintesc,
a fost creat după arzboi pentru a asigura Franței independența economică,
centrul acestei independente fiind piața francofonă.
Jacques Sibaud, numirea dvs. recentă implică o nouă direcție ?
Mai degrabă o nouă identitate.
Guvernele vin și pleacă, structurile rămân.
- Cine e lăbarul ăsta ? - Sibaud.
Nu e atât de "frumos."
Poți să ridici întrerupătorul ?
- Ce faci ? - Schimb becurile.
- Celelalte erau arse ? - Erau aproape să explodeze.
- Te-a sunat mama ta să te felicite. - Știu, m-a sunat pe mobil.
Și tu ce crezi ?
Știi cum îmi zic acum la laborator ?
Nu. Cum ?
Nu ghicești ?
Am răspuns toată ziua la ghicitori.
Ghicesc eu.
- Spune. - Dl. Jeanne Charmant-Killman ?
E o prostie.
O prostie totală.
E chiar... stupid.
Tu ce crezi ?
Că e nostim.
Și eu.
E nervos. Mereu se întâmplă când lucrez la un caz important.
Ia-ți vacanță, du-te să te relaxezi undeva.
Crezi că ăsta e răspunsul ?
Ideea unui leneș, nu ?
Nu mai zic mai mult.
- Asta e argintăria familiei ? - Cadou de nuntă de la bunica.
Doar cuțitele. Nu e de mirare. Mă urî.
- Cel puțin, taie bine ? - Nu ca înainte.
Ascute-le, atunci.
Poți să-mi scoți ochelarii ? S-au aburit.
Ești de acord că fraudele astea să intre în buzunarele lor ?
E doar normal. Fraudele trebuie să fie profitabile.
Humeau și-a băgat mâna până la cot.
Poți mai mult. Unde pun cuțitele ?
În sertar.
Mai mult ?
Aranjează-le.
Grupul ăla a fost mereu acuzat că finanțează șefi de state
sau liderii opoziției. Câteodată amândouă taberele.
- E un adevărat scandal. - Fiecare lucru la rândul lui.
Nu pot face pe taurul într-un magazin de bibelouri.
Mă surprinde că amicul tău Sibaud...
Te rog !
S-a dus după predecesorul său.
E neobișnuit într-o companie mare.
Ai dreptate. Va sfârși la tribunal.
Ei se așteaptă să mă țină ocupată. Greșit.
Când se deschide o ușă, intru.
Cine sunt "ei" ?
O să-ți spun când aflu.
Mai întâi, îl voi face pe Humeau să marturisesca.
Nu suportă închisoarea. Dacă vrea să iasă...
Bună ziua.
Asta e pentru dvs.
Să aveți o zi bună.
E timpul.
Ieșiți afară.
Aveți 10 minute să vă pregătiți.
Și sunt liber ?
Nu știu.
10 minute.
Îmi poți da pantalonii ăia curați ?
Ia-i singur.
De ce te uiți la mine așa ?
Vrei bilete la Disneyland ?
Alo ?
Scumpo, te deranjez ?
Nu, nu.
Am auzit că ai intrat în campanie.
Ai putea spune și așa.
Am vrut să-ți urez cele bune de ziua numelui tău. Am dreptate ?
Ești drăguț, Jacques. Nimeni nu-și amintește.
Serios ?
Ești liberă să luăm masa împreună ?
Am niște povești amuzante pentru tine.
Mă faci să mă simt jenată.
Mi-ar plăcea, dar nu e prea deontologic.
Sigur, dacă o iei așa...
Lasă-mă să termin cu Humeau...
Desigur. Sunt de neiertat.
Și știu că tu ții la principii.
Sper să termini repede.
Fac tot ce pot.
Trebuie să închid. Clientul meu e aici.
Mersi din nou. Pe curând.
Pe curând, Jeanne.
Bună ziua, d-le președinte.
V-am adus aici ca să verific niște lucruri.
Pomii ăștia sunt plantați recent ?
Destul de recent.
53 de portocali și 29 de lămâi. Aveți factura, nu ?
- Pentru asta m-ați scos ? - Doar nu pentru aer curat.
- Scoteti-mi cătușele, vă rog. - Nu înainte să verific câteva lucruri.
Nicole Humeau ?
Ce e ? Cine sunteți ?
Procuror Charmant-Killman.
E 9:30 a.m. și am mandat de percheziție.
Nu-ți face griji, dragă.
Copiii sunt acasă ?
Dorm. Au venit târziu.
Nu vom căuta în camerele lor.
Nu vă văd pantofii și hainele. Nu mai locuiți acasă ?
Scuze dacă soțul dvs. duce o viață dublă.
- Asta e josnic. - Nu mai spuneți !
Sunteți josnică.
Soțul meu locuiește aici. Mereu se îmbracă sport.
În poze, mereu poartă costum. Niciodată același.
Ca să nu mai zic de cămăși, pantaloni, cravate.
O vastă colecție de ceasuri...
Un Omega, două Cartier...
Sunt cadouri de la companie.
Nu mai spuneți !
Soțul meu n-a făcut nimic rău.
Colegii lui, ceilalți președinți, politicieni cu influență,
toți și-au exprimat susținerea.
În orice caz, are o soție admirabilă.
Înapoi la tribunal.
Deci, nu aveți factura pentru pomi.
Acum, apartamentul unde v-ați instalat amanta are
542 mp. În cea mai scumpă parte a orașului.
Să vă spun prețul ?
N-am plătit eu pentru apartament. Nu puteți dovedi. Blufati !
Eu blufez și dvs. sunteți imaculat.
- Următoarea întrebare. - Nu mai răspund.
Îmi aștept avocatul.
E pe drum. Luați loc.
Nu pot să stau locului. Sunt bolnav, știți !
Mingea e în terenul dvs.
Alții au făcut mai rău decât mine.
- Cei din spatele dvs. ? - Niciodată n-am spus asta.
De ce mă vânați ?
Ca să dau un exemplu, odată pentru totdeauna.
Nu veți ieși prea rău
și va face bine națiunii.
Știți ce cred ?
Spune-ți-mi.
E cafea fierbinte în bucătărie.
Anul ăsta vom închiria o casă pe plajă.
Vom fi fericiți.
Vom fi...
Cum spuneai tu ?
- Vizibili unul altuia. - Corect.
Vizibili unul altuia. Felix e acasă ?
Abia a intrat.
N-a dormit acasă.
Serios ?
Uite ce am găsit în sertar.
Asta îmi amintește de tinerețe.
Îți amintești ? L-am făcut într-o clipită din nimic.
Tu poți face mereu ceva într-o clipită din nimic.
Nu-ți lipsește talentul.
Ce-mi lipsește ?
O să-ți spun într-o zi.
Pe diseară.
Te aud acolo și te văd aici !
Oprește-l. Nu-l suport.
Și, n-ai dormit acasă ?
Spre binele meu.
Cum adică ?
Poker. Am curățat câțiva tipi.
N-am rănit pe nimeni, așa cum mi-a spus mătușa mea.
Intenționezi să câștigi jucând poker ?
Supără-te ! Îmi place !
Te invit la masă, la un vin bun.
Repede, atunci. Am întâlnire la ora 2:00.
Ce fac ?
Joaac fotbal.
Doar 12 ? N-au destui jucători.
Ar trebui să repar asta.
Să vă arăt celula lui.
- Nu asta vroiați ? - Absolut.
Când ești obișnuit cu 5 stele, asta e puțin cam... mic.
Se subînțelege.
Cine se ocupă de curățenie, d-le director ?
Am zugravit nu demult, dar am rămas fără fonduri.
Probleme cu fondurile !
Aveți grijă la avocați.
Au tendința de a strecura lucruri la vizite.
Controlați după fiecare vizită.
Asta și vom face, d-nă.
Celelalte celule sunt identice.
Asta e îngrijorător !
Cine a câștigat ?
Nimeni. Jucăm de distracție.
Atunci distracție plăcută.
N-am nici un cont în Elveția. N-am conturi în străinătate.
- Nu scrieți ? - Avocatul dvs. încă n-a sosit.
- De ce nu e aici ? - Întrebați-l când sosește.
Asta nu înseamnă că nu putem discuta.
Cum e cu comisioanele imense pe care le-ați plătit în stânga și în dreapta ?
Dosarul Herod.
Sumă e corectă ?
Poate fi. E normală în afacerea asta.
Normală...
Un termen drăguț, dar nu pentru Curtea de Conturi.
Se pare că ați delapidat fondurile statului fără rușine.
Cum puteți spune asta ? Am adus sume imense.
Plățile pe care le-am făcut au îmbogățit grupul și națiunea.
Și pe dvs. Folosind un om de paie.
Toate din cauza unei femei.
Dar ați iubito ?
Ne-am despărțit, știți.
Ați fi singura care nu știți.
E peste ocean.
E peste ocean într-un apartament somptuos pe care i l-ați cumpărat,
privind în Central Park.
V-a scris o scrisoare. Pot s-o citesc ?
Vă rog, nu.
E însetată de sânge.
E o mincinoasă patologică și e geloasă, vedeți ?
Ce să văd ?
Eram nebun după ea. I-am dat totul.
Apoi, într-o noapte...
Ce s-a întâmplat ?
Nu știu.
Dorința mea pentru ea a murit.
V-ați aprins după altcineva ?
Uitați cât v-a costat :
aspirator pentru piscină, ultimul model.
4,000 de euro.
Piscină, 50,000 de euro.
Fără să punem casa de la piscină și izvoarele unde s-a mutat.
2 izvoare, 2 foraje.
Nu vreau să vă sperii.
Toate din visteria grupului.
Știți câte persoane câștiga minimul în Franța ?
Îl cunoașteți pe omul ăsta ?
René Lange ?
Sunteți în relații bune ?
E un politician. Politica nu e afacere.
Unii cred că da.
Un os de ros ?
Absolut că nu. Face ce vrea.
M-a abandonat, ca și ceilalți.
- Care ceilalți ? - Cei cărora le-am făcut servicii.
Delombre, Holeo, Boldi.
V-au răspuns ? V-au abandonat și ei ?
Toți m-au abandonat.
Nu așa merge treaba ?
În închisoarea aia...
ar trebui să auziți strigătele noaptea.
Tipul cel nou, cel tânăr...
De când a sosit...
au sărit pe el.
Sper că nu u în blocul VIP.
Mi-a ajuns !
Nu mai suport !
Sunt obosit.
Am nevoie de tratament.
Fac tot ce pot să-mi găsesc ocupație, dar nu mai suport.
Vă rog ! Vă implor !
Vă implor !
Bine. Aveți permisiunea pentru spitalizare afară.
Nu-ți face griji, încă mai am de lucru.
- Atunci voi face camera 220. - Bine.
Nu stau mult.
Noapte bună, d-nă.
- Poți să faci biroul meu acum. - Mersi.
Alo ?
D-zeule !
Ce ?
A fost un accident ?
D-zeule !
Ce e asta ? Ce idiot a putut face asta ?
Poate a fost doar un accident.
Pare mai degrabă o făcătură decât un accident.
Ne-am înconjurat de o adunătură de bufoni !
E rănită grav ?
După sursele mele, nu.
Jalnic.
Jalnic !
Să mergem. Începe iar.
Au zis că ești inconștientă,
că te-au sedat, dar că nu e nimic grav.
Știu toate astea.
Niciodată nu ști când să renunți. Muncești ca o nebună.
Ai adormit la volan. Imaginează-ți !
Îmi imaginez foarte bine.
Cred că mi-au "lucrat" frânele și direcția.
Nu fi prostuță. Erai doar obosită.
Adu-mi o ciocolată caldă.
Mor după o ciocolată caldă.
Ar trebui să fiu liniștit ? Avem dreptul la o viață normală.
Ai ghinion cu mine, iubitule. N-o să renunț niciodată.
N-or să scape așa, crede-mă.
- Ești nebună. - Poate, dar voi merge până la capăt.
Te las să te odihnești.
Mă întorc mai târziu.
Ah, Felix !
- Ești drăguț că mă vizitezi ! - Îmi plac spitalele.
- Ciocolata ta caldă ? - Neagră, fără zahăr.
Ce buchet superb ! Am să cer o vază.
Aduc eu una. Neagră, fără zahăr.
Mersi, scumpule.
Cine sunt tipii de afară ?
Paznicii mei.
Așa că nu-ți face griji.
- Ești dură cu el. - Eu, dură ?
Nu prea cred.
Mă gândeam mai devreme... Ai vreo poză cu fiul tău ?
Nu l-am văzut niciodată.
E îngrozitor de frumos !
- Câți ani are ? - Trei.
- De ce nu-l aduci pe aici ? - E mereu cu maică-sa care e o sfântă.
- Da și ? - Nu mă dau în vânt după sfinte.
Nici eu.
Sunt într-o companie plăcută zilele astea !
Poți să-mi aduci actele aici ?
- Îți vrei și ochelarii ? - Da, te rog.
Mersi.
Băiete, deloc nu pierde timpul !
Acum am priceput ! El a fost !
- Cine ? - Humeau.
L-am lăsat să se ducă la spital și el mi-a "lucrat" mașina.
Și am ajuns și eu la spital.
De ce el ?
Se purta ciudat în ultima vreme. Nu s-a mai vaitat.
Mi-a aruncat o privire nesinceră. O punea la cale.
- Ești paranoică. - Poate, dar nu prea cred.
- Humeau e un subordonat. - Asta m-ar surprinde.
E surprinzător că el e copacul care ascunde pădurea.
- Ce pădure ? - Aia care crește tăcut.
Mereu am avut o presimțire. Urăsc s-o spun, dar îi cunosc.
Mari escroci sunt peste tot.
Am să-i prind pe toți.
Mâna dreaptă, colaboratori, consilieri...
N-au văzut ultima parte a mea.
Dar...
De crezi că mi-au dat paznicii ăștia ?
Bine ales, nu-i așa ? Tare, impresionant.
- Te caută. - Să mă arunce pe sine ?
Dacă ar fi deștepți și unii sunt, ar avea grijă foarte bine de tine.
Aș ști să profit, crede-mă.
Intră.
Sunteți răsfățata.
- Cine le-a adus ? - Un florar.
M-a depășit. Să deschid plicul ?
Desigur.
Jacques Sibaud. E un bilet gol.
- Ți-am zis că e implicat. - Desigur. Mă crezi proastă ?
I-ai trimis florile încântătoarei doamne Charmant ?
Ești sigur că le-a primit ?
Mereu trimite flori celor nefericiți.
Ai de gând s-o lași să continue ?
Cred că ar trebui să o păcălim cu o promovare.
Nu e nici o promovare posibilă.
N-am zis, "Promoveaz-o," ci "Pacaleste-o cu promovarea."
O să mă gândesc...
Ar trebui să se mute de la tribunal într-o clădire nouă.
Perfect !
E spațios ?
E destul loc.
Va avea un birou mare.
Asta e mereu apreciat.
De asemenea a cerut și un asistent.
Bună idee.
După acest incident și cu toate cazurile pe care le are...
Dar să nu ne băgăm în două chestii, în loc de una.
Ai vreo femeie în rezervă ?
De ce o femeie ?
Pentru că femeilor le place să facă lucruri murdare altor femei.
"Procuror Charmant promovată..."
Cât de mare e noul birou ?
E o surpriză.
- Vă pot ajuta ? - Cred că glumești.
Am lucrat bine aici, nu-i așa, Benoît ?
Asta e din partea tuturor.
Ce drăguț.
Era pregătită cu "Aubade" dar noi am ales "În Love Again."
Miroase bine. Ați făcut alegerea corectă.
Mersi.
Toți te așteaptă. Ce avion luați ?
Niciunul.
O să trimit totul prin e-mail. Holeo va face ca de obicei.
Asta e treaba lui și iubește clima caldă.
Foarte bine, d-le Președinte.
Da, d-le Președinte.
Experții sunt gata să evalueze proiectul.
E prea devreme de spus. Astea sunt țări cu riscuri mari.
Natural că mă bucur să fac o călătorie.
Tocmai mi-am anulat zborul la insistențele lui Holeo.
Sunt deasupra tuturor.
Mersi.
La revedere, d-le Președinte.
Jeanne.
Și eu m-am gândit la tine, Jacques. Foarte des.
Odată ziceai că singurul scop în viață e excelentă.
Încerc să fiu un discipol merituos.
Da.
Președintele tribunalului e aici.
Dar...
Sunt foarte ocupată zilele astea și am nevoie să-mi rezolv întârzierile.
Sunt sigur că o să rezolvi foarte bine,
dar îmi lipsesc prânzurile noastre.
Când ai timp, sună-mă. N-o să dureze toată noaptea.
Te las să-ți marchezi teritoriul.
Încă ceva.
Costumul negru îți stă foarte bine.
Jeanne !
Mă bucur să te văd !
Mersi că m-ai adus aici. E somptuos.
- E destul de mare ? - Aproape prea mare.
Și designul e... superb.
- Ca și tine. Arăți grozav. - Mă simt grozav.
- Bună ziua, d-le Președinte. - Bună... Benoît, da ?
- Loial ca întotdeauna ? - Da, d-le.
- Mă bucur că îți place. - Mă știți. Sunt gata de treabă.
- Poți găsi drumul în labirintul ăsta ? - Cu ochii închiși.
- Vreau să vorbim puțin afară. - Cu siguranță.
O să te bucuri să afli că nu mai lucrezi singură.
Ți-am desemnat pe cineva.
Are multă experiență, mai ales cu politicienii.
"Ea" ? Cine e ?
Vin-o să ți-o prezint.
De ce să-mi pese de jocul ăsta ?
Întrebați-mă despre rolul meu internațional.
Despre cum jefuiți țările prietene ?
Sau fondurile partidelor ?
Aveți o obsesie. Lăsați-mă să vă explic...
Scuzați-mă un minut.
Erika Eymard. Jeanne Charmant. Procuroarele mere favorite.
Suntem la același etaj.
- De când ești aici ? - Abia a sosit.
Unirea birourilor vă va face comunicarea mai ușoară.
René Lange e al meu. Voi continuă ce am început.
Îl putem împărți. Și tu vrei să-l înfunzi, ca și mine.
Pe toți aceia care cred că știu să înoate.
- Grozav. Mă întorc în birou. - Muncește cu spor. Pe curând.
Eu lucrez singură. De ce nu m-ai avertizat ?
Am nevoie de amândouă.
Vă veți completă. E bine pentru imaginea justiției.
Nu de imaginea justiției îmi pasă, ci de justiție.
- Bună seara. - Bună seara, d-nă.
D-nă Killman !
- Mergeți jos în parcaj ? - La parter.
Apropo... N-am cerut să lucrez cu tine.
Mă gândeam eu.
Dar sunt de acord cu tine, nu e clar. Cineva crede că ne vom ataca.
La asta mă gândeam și eu.
Le vom dovedi că greșesc și vom fi chit cu ei.
Îi vom strânge cu ușa pe toți șmecherii ăia.
Pe mâine.
"Îi vom strânge cu ușa pe toți șmecherii ăia. !"
"Pe curând."
- Ești singur azi ? - Colegul meu e deja la dvs. acasă.
- Pot să... ? - Mersi.
Nu mă lua în seamă. E în regulă.
- Mă întorc în două ore. - Bine.
Îți rămân dator.
Ce faci aici ? Philippe n-a ajuns încă ?
Nu încă.
Am cheile tale de trei săptămâni. Sunt pe masă în bucătărie.
Sunt extenuată !
Ne-am mutat azi.
Te-au băgat într-un dulap ?
Deloc. Un birou nou și somptuos.
E foarte drăguț.
Ca și ceilalți, am citit despre promovarea ta.
Mă îngrijorează.
Și pe mine.
Cam pute, dar o să le arăt eu lor.
Îți place apartamentul tău ?
Grozav Îi zic "darimatul".
Am nevoie de un ceai sau mă prăbușesc.
- Tu vrei ? - Nu, mersi.
Ceai !
- Sunt drăguți, dar n-am intimitate. - Eu n-am nimic de ascuns.
Ce e cu cuvintele astea încrucișate ?
E o idee bună cu ceaiul. Vrei ?
Eu fac cuvinte încrucișate. E amuzant.
Le fac de ani de zile.
Jurnalul zilnic, 2 pe săptămână și 3 pseudonime.
Și bineînțeles, eleganță de spirit.
Lucrez când vreau și mă distrez.
- Faci și bani ? - Destui.
- Ai timp pentru fiul tău ? - Sigur.
Cazul tău se îngroașă ?
Nu, dar situația devine enervantă.
Mi-au băgat pe gât o asociată.
Ști cine a făcut-o ?
Oficial, Martino, Președintele tribunalului.
Îl știu de ani buni.
Un tip drăguț. Mă îndoiesc că a fost ideea lui.
Dacă aș putea să-i scot din ascunzătorile lor !
Împuțiții !
Cu puțin noroc și cu multă determinare...
- Cum arată colega ta ? - Greu de spus.
E destul de frumoasă, tânără, competentă.
Are o reputație bună.
Drăguță ?
Presupun. Depinde de ce îți place. Vrei să ți-o prezint ?
Dacă te pot ajuta, sunt la dispoziția ta.
Am să trădez un secret judiciar.
Mâine am să-mi joc cartea cum trebuie.
Îl interoghez pe Holeo. Știi cine e ?
E un șef.
Prieten cu toți. Tipul clasic de playboy. Ai niște prăjituri ?
După cum știți, d-nă,
grupul nostru face diverse investiții.
Companii mari folosesc serviciile noastre.
Sunt cam 300.
M-ați înțeles greșit, d-le Holeo.
Relațiile dvs. speciale în țările
în care grupul are interese,
n-au legătură cu ancheta actuală.
Vreau să mă asigur că nu sunteți în spatele dispariției
unei mari sume de bani.
Iar asta ?
D-lui Humeau, fostul președinte i s-au făcut mai multe controale.
Nu s-a găsit nimic în neregulă.
A preferat să închidă ochii. Știți unde e acum.
Dar...
Există câteva conturi străine pe numele dvs., d-le Holeo.
Probabil, dar nu sunt ale mele.
Eu doar le administrez. Sunt intermediarul.
Pentru cine ?
Pentru nimeni în particular.
Anumite sume tranzitează prin acele conturi.
Pentru cine ?
Depinde.
Sunt tot felul de subsidii.
Știu asta și destul de ciudat, unele par a fi comisioane.
Re-evaluati operațiunile și ajutați-vă.
Așa că întreb, pentru ce sunt banii ?
- Care bani ? - Nu vă amintiți ?
Trebuie să recunosc că nu.
Pe el vi-l amintiți ?
Pe Delombre ? Sigur.
Fumează trabuc dimineața. E foarte neplăcut.
Cât de bine îl cunoașteți ?
Știu că muncește mult,
dar operațiunile noastre nu au legătură.
Lucrurile sunt foarte compartimentate cu dvs. d-le Holeo.
Unde se ascunde Delombre ?
N-aș putea spune. Tot ce știu e că vroia să-și ia vacanță.
Credeți că stă la soare ?
Vă sfătuiesc să nu faceți la fel.
Nici nu intenționez, d-nă.
- Îl știți și pe dl. Boldi ? - Da, desigur.
Presupun că activitățile dvs. n-au legătură.
Desigur, n-au legătură.
Mersi. Nu va mai rețin. Vă rog să semnați declarația.
Desigur că e posibil... De fapt, probabil că o să vă mai interoghez.
Nu plecați prea departe.
Holeo va vorbi. E speriat.
Vreo pistă cu Lange ?
Nu. Mi-e teamă că nu.
Mai lasă-mă să încerc odată.
Nu, păstrează-l. Am să încerc altceva.
Benoît, ne-ai ascultat ieri seară la radio ?
Sigur.
- A fost bine ? - Ca de obicei, d-nă.
- Și eu ? - Foarte bine, d-nă.
A sosit dimineața. Un denunț.
Iar ? Nu încetează să mă uimească.
- Amanta lui Humeau. - Am recunoscut-o. Dar de ce la tine ?
- Ca să-ți mai ușurez munca. - Dar mă interesează !
Îmi place Humeau.
Hai să-i verificăm apartamentul târfei.
- Te aștept ? - Ar fi bună o schimbare.
Încă ești aici ?
La ordinele dvs., șefule.
Scuze.
Hai la culcare. Ce faci ?
Asta nu mai poate continua.
- Mă auzi ? - Te aud.
Te aud.
Ce zici și ce nu zici.
Îmi fac meseria.
Mă anchetezi ? Ce e în capul meu ?
Nu-ți pasă de nimeni. Ăsta e adevărul.
- Ești nebun ? - Ori pleacă ei ori eu !
Ne protejează. Scutește-mă cu fantasmele.
Ești perfectă.
Fină ca o piatră.
Pentru cine crezi că fac asta ?
Pentru cine ?
Sigur, nu răspunde. E mai simplu.
Turnul de fildeș.
Asta e privirea maică-tii. Devii un străin.
Așa și tu.
Suntem umbre care câteodată se întâlnesc în apartamentul păzit.
Cine sunt eu pentru tine ? Știi ?
Nu te mai juca cu verigheta.
Scoate-o dacă te deranjează.
Ce faci ?
Știi ce fac ? Știi ?
Asta e casa ta.
E casa ta, așa că plec.
Vino.
- Vreți să conduc eu ? - Nu, e în regulă.
Unde mergem, d-nă ?
Unde mergem ?
La birou, ca de obicei.
E 4 dimineața.
Da.
Hai la birou. Unde în altă parte ?
Jos !
E liber.
Vă puteți ridică, d-nă.
Scuze.
MORI TÂRFĂ !
- Sunteți bine ? - Sunt bine.
- Unde ați găsit asta ? - În dulapul grefierului.
- Vă lipsește ceva ? - De unde să știu în harababura asta ?
- Poftim, cafea adevărată. - Ce drăguț.
Am sunat la agenție.
Au un apartament confortabil, nu departe de aici.
Prea mare. Îmi trebuie o garsonieră mică.
Găsim noi una.
Bună dimineața.
- Deja sunteți aici ? - Dacă ai știi, Benoît.
Mersi pentru tot. Acum am de lucru.
- Vă descurcați ? - Poate că nu arăt, dar sunt puternică.
O să vă găsim un apartament.
Căutați un apartament ?
Aia e cafetiera mea !
Nu m-am ocupat niciodată de comisioane.
Așa că nu știu mărimea servietei...
Nu vă jucați cu mine, d-le Holeo. E sub demnitatea dvs.
Deci, cum se rotesc banii ?
Habar n-am.
Eu vorbesc cu conducătorii ca să aflu ce doresc.
Am înțeles, dvs. purtați negocierile.
Discuțiile.
Acolo, o discuție bună înseamnă o afacere bună.
Încerc să fac afaceri bune pentru grup.
Obiceiuri diferite.
Cum lucrează fondurile secrete ?
Dvs. le-ați spus așa.
Fondurile sunt la dispoziția șefilor de stat.
E normal. E la fel peste tot.
Unele sunt transferate către diferite organizații,
de obicei de caritate sau organizații care se ajută singure.
Grozav ! În țări în care poți muri de apendicită !
Îi deplâng la fel ca dvs. Credeți-mă, sunt sincer.
Scuzați-mă.
Putem continua mai târziu ?
Nu mă simt bine. Am probleme cu inima.
Desigur. Grefierul vă va conduce afară.
Mersi, nu e nevoie.
- Mersi pentru înțelegere. - Nu vreau moartea păcătosului.
- Am fost groaznică. - Sunteți obosită.
Marco mi-a spus de noaptea trecută. N-a fost un moment plăcut !
- A cedat Holeo ? - Mai degrabă eu.
E mai dur decât pare.
- Și-a făcut numărul de om pe moarte. - Toți știu că e bolnav.
L-am localizat pe Delombre.
- Unde - În Caraibe.
Va trebui să-l uităm pe moment.
Sunt așa de obosită, încât nu-mi mai pasă.
Marco mi-a spus că-ți cauți un apartament.
Nu e treaba mea,
dar poți sta la mine până găsești.
Scuze, d-lor. O pană de cauciuc.
Norocul meu. Mă duc să mă spăl pe mâini.
De ce l-au pus pe ăsta să se ocupe ?
Îl preferăm pe Michel, dar Sibaud are anumite calități.
Fii serios, Boldi. E sec ca o masă.
Îl vor plăti în curând cu niște acțiuni.
Ce rușine !
- O pană, prima dată de când conduc. - Ce ghinion.
- Șampanie ? - Mi-ar plăcea, Boldi.
- Cum a mers cu procurorul ? - Cu prietena ta ?
Am întrerupt discuția. Vroiam să te văd mai întâi.
Ai citit elucubrațiile amicului nostru Humeau ?
Ai toată încrederea mea.
Voi vorbi și cu presa.
Drăguț din partea ta, dar vroiam să-ți spun...
Cred că i-ai supărat pe prietenii noștri.
Preferau să te duci tu acolo.
Nu poți aranja totul din fața computerului, d-le Președinte.
Nu-ți face griji, prietene.
- Știu ce fac. - Taittinger !
Te resfatam.
Văd asta.
Ți-a spus Jean-Baptiste despre CIA ?
Da, CIA a fost acolo.
De fapt, toți au fost.
Uite, știu ce spun.
Și știu ce fac.
Drăguț că ne-ai vizitat !
- La timp. - Ca de obicei.
- Ce e în cutie ? - O să-ți explic.
- Mai mic ca al meu, dar drăguț. - E destul pentru mine.
- Nu ți-a plăcut al prietenei ? - Sigur, e drăguț.
Dar o săptămână a fost destul. Deci, ce e în cutie ?
Nu știu. A venit acum 2 zile.
Philippe m-a rugat să ți-l aduc.
Ce mai face ?
Nu e prea fericit. E de înțeles.
Ce faci cu el ?
Nimic. Aștept.
Nu vreau să-l forțez să facă primul pas și încă...
Tu ce crezi ?
Nu vreau să mă bag.
Ghici de unde e ? De la Jacques Sibaud.
Își bate joc de mine.
Ba nu.
Îl susține pe Holeo. Încă are încredere în el.
Încearcă să mă folosească. O să-i trimit vinul înapoi.
Nu face asta. Brusc mi-e sete.
Vom vedea. Deja e târziu. L-am arestat pe Boldi.
- Zău ? E în pușcărie ? - Da, este.
În timp ce ei complotează pe la spate, eu am scos artileria grea.
Uite.
Nu e drăguț ?
Ai dreptate. Vor fi atenți.
Am să intru în zona de sus.
Știi, Boldi...
El e regele retro-comisioanelor.
Dacă le face bine, sare peste taxe.
Sau le bagă în bănci Elvețiene, unde numele devin numere.
Asta urmăresc. Numele din spatele numerelor.
Nu te vor lăsa să te apropii. E prea periculos.
Am anumite puteri, știi ?
- Puterile pe care ți le-au dat. - Nu-mi pasă.
Știu că îi pot scoate pe braconieri din pădure.
La ce te uiți ?
La tine. Mă uit la tine și te ascult.
Mă privești ca un psihiatru. Încearcă.
Ești nebună.
Mi-am petrecut ziua pe canapea. Sforăind, bineînțeles.
Ce rușine.
Ești singurul cu care pot vorbi. Nu pot cu ceilalți.
Nu-ți pot oferi mare lucru.
Nu-ți cer nimic. Am nevoie să mă asculți doar.
- Bine, dar mi-e sete. - Să deschid o sticlă ?
Ești nebună ! Trebuie să stea măcar 2 săptămâni.
O să te duc la un bar local.
Ești un băiat bun.
Dacă politica implică presiuni în punctele slabe,
va trebui să te aștepți la turbulențe.
Procuroarea asta e imposibilă.
Nu pricepe regulile jocului.
Dacă ai ști cum a început.
Cum ?
Ca studentă, cu familia Charmant.
Am auzit că le făcea curățenie.
Probabil că a făcut-o bine, dacă s-a măritat cu fiul.
- O lovitură de succes. - S-a mutat.
A închiriat o garsonieră.
- De unde știi ? - Știu.
Oricum, m-am săturat de ea.
Nu ne-am așteptat ca Sibaud să fie inutil.
E total inflexibil. Nu-și mișcă fundul.
Sper că ceilalți să-l oprească.
Luați loc. Colegul meu vă v-a lua declarația.
Începem, d-le.
Ultimul act.
Nu dăm de soția dvs. E normal ?
Pe soția mea ?
Puteți vorbi cu gura plină, d-le Boldi ?
M-am lăsat de fumat.
Nu, mersi.
Spuneți-mi, d-le Boldi, un plic cu 800,000 vă spune ceva ?
D-nă, banii sunt uleiul care unge mecanismul,
că piețele să funcționeze corect.
Un plic cu 800,000...
nu e mare lucru.
E mărunțiș !
Mă pun în locul dvs.
Toată munca asta, atâtea dosare, mii de pagini.
Și mi - să spus că aveți permanentă la tribunal în weekend.
Mă întreb cum vă descurcați.
Răspundeți-mi la întrebare și vă spun după.
Sincer, vă admir.
Am reflectat bine...
Dacă îmi schimbați celulă, nu-mi pasă. Vreau să ies.
Înțeleg. Nu e plăcut la închisoare.
Înțelegeți-mă d-nă Charmant.
N-aș vrea să fiu scos la plimbare.
Nu intenționez asta, d-le Boldi.
Puterea mea stă în agenda mea.
Mare scofală !
Îi știu pe toți. Sunt toți puși sub acuzație.
Delombre nu e. El conduce la tropice.
El aduce fondurile la partid.
Ca să nu mai zic...
multe alte lucruri.
De aceea stă mai mult afară. Secrete oficiale.
Sibaud știe ?
Sibaud !
Știe !
Chiar fără să știe, știe.
El semnează.
Așa că are încrederea lui.
Nu pare, dar el semnează.
Face ca ceilalți...
altfel e mort.
Pardon ?
Humeau, de exemplu. E mort.
Unde a greșit ?
El...
El e special.
E mai mult o chestiune de incompatibilitate personală.
Dar să ne întoarcem la bani...
Înainte de extracție, ai mâinile unsuroase.
Ungem palmele conducătorilor, ei iau banii...
și fac ce vor cu ei.
E o contabilitate separată, dar nu e interzis.
E avalizată de vamă.
Nimeni nu spune nimic, asta e. E taboo, dar normal.
Și Jacques Sibaud face la fel ?
Aceeași procedură ?
Sibaud !
El e spectator.
Dă-i un deșert și în 6 luni dispare nisipul.
Când faci afaceri, te miști, îți asumi riscuri.
Sibaud e fără speranță.
Să torn oamenii la vârsta mea e ceva straniu.
Vă înțeleg, d-le Boldi.
Dar dacă nu suportați închisoarea...
L-am văzut pe bietul Humeau.
Îmi pare rău pentru el.
Arată ca un zombie.
I-a căzut greu.
Dar să nu dramatizăm. Va trece peste asta.
Colegul meu i-a semnat eliberarea.
Ați luat decizia corectă, d-le Boldi.
Continuați, vă ascult.
- Percheziție ! - Nu puteți !
Ba pot.
Mă bucur să te văd !
Ce cauți aici.
Dă-mi-l înapoi.
- Nici vorbă. Va fi sigilat. - Pariez.
- E illegal. - Crezi ?
E deplin legal.
Pe calculator îmi trec doar scorul de la golf.
Cum așa ?
Trebuie să semnezi.
- Nici vorbă. - Nu fi copil. Te poate costa.
Cheia de la seif.
- Am zis, cheia ! - N-o am.
Cum vrei.
- Ce fac ? - Își fac meseria.
În spatele panoului.
- E ridicol. - De acord.
- Două agende negre. - Nu poți ! Sunt confidențiale !
Îți depășești prerogativele.
Uite, d-le Sibaud. Dvs. o să veniți cu mine.
Sincer, e cale lungă de unde am început.
Amândoi am știut asta chiar de la început.
De aceea nu voi permite asta.
Jeanne !
- Scuze. Te-am speriat ? - Nu, eu sunt de vină. Sunt proastă.
Pâine de la mine din regiune.
Ce drăguț din partea ta.
Sunt așa de obosită.
Suntem aici, d-nă. Mereu vom fi aici pentru dvs.
Drăguț din partea voastră.
N-am zis deja asta ?
- Ai dormit mai mult ? - Scuze, am cedat.
- Cum a primit-o Sibaud ? - În felul său.
- Și-a folosit parașuta de aur. - Sărmanul.
Cât ?
Așa de mult ?
- Bună ziua, d-nă. - Bună, Benoît. Ai dormit bine ?
Foarte bine, mersi.
Încă două scrisori azi.
Doar două ?
Mă gândeam că sunt urmărită.
- Nu e flatant ? - Ți-ai pierdut controlul azi.
Asta e bine, pentru că avem treabă azi.
Lasă-mă să ghicesc. Delombre s-a întors în oraș ?
Ai priceput. Cu avocații. Wogner și Parlebas.
- Îmi place. - Bine.
Ne vedem la 3:00, cu lientul lor bronzat.
Sunt bronzați de obicei, nu ?
Cum o să te descurci ?
Foarte simplu.
Îl las în apele lui, apoi îi citesc acuzațiile și îl arestez.
De la soare la întuneric.
Am fost uimită când a înghițit sim-ul mobilului.
Ce idiot !
Nu, ca orice excroc face ce gândește.
Crede că îi vor fi recunoscători. Se teme de uitare.
- Martino ! - Unde ?
D-le Președinte...
vreți să toastați pentru ancheta noastră ?
Temperează-ți bucuria.
Mă bucur că legea e aceeași pentru toți.
Jurnaliștii sunt sus.
Sărbătorirea unui arest nu e bună pentru imaginea noastră.
- Pe mâine. - Mâine e duminică.
Ne vedem luni.
Prietenul tău va vorbi. La fel și ceilalți.
Vor spune tot și te vor trage în jos. Trebuie să-ți spun.
Nu fac parte din schemele lor.
Judecătorul va spune că nu i-ai oprit.
Ce vei răspunde ?
Am alte opțiuni.
- Se duce toată gașca. - Oh, te rog !
Grupul tău sângerează. Nu poți spune nu.
Înțeleg cum te simți, dar e adevărat.
Ai ajuns jos.
Nu te păcăli singur.
Suntem în aceeași barcă și ne-a lovit furtuna.
Dar vântul se va calmă și barca va merge și mai bine.
D-le senator, nu știu dacă optimismul
dvs. mă impresionează sau mă îngrijorează.
E o analiză obiectivă a situației.
- Tu ce crezi ? - Lucrurile se vor calma.
- Grupul e devorat. - Numai din cauza boului de Sibaud.
Să gândim pozitiv, cum se zice.
- Ne debarasăm de Sibaud. - Cu ce preț ?
Adevărat, a primit o strângere de mâna aurită.
- Cum spui tu. - Bravo lui.
Dar cred că sistemul se va menține
și că prietenii noștri în necaz vor rezista.
- Boldi, de exemplu. - Oh, el !
Asta e altă poveste. Rezolvăm cu Boldi mai târziu.
Am avut niște pierderi,
dar structura e intactă.
Până acum !
Nu fi așa negativist.
Banca tatălui tău și-a schimbat numele, nu ?
Și asta trebuie s-o digerați. S-a schimbat ceva ?
V-ați reorganizat. Și noi ne vom reorganiză.
Ce e cu femeia ? Cu procuroarea aia diabolică ?
Ne va mai face necazuri ?
Am înțeles că a fost promovată.
Iar. Ultima a fost un dezastru.
Recunosc că a fost o greșeală.
Am greșit să-i dăm o asociată.
Coniacul ăsta e excelent.
Scrie în dosar : "A trimis băiatul după caviar."
Nu mă duc după caviar !
Stilul de viață nu se face cu salariul oficial.
Ce să pledez ?
Exceptarea de la taxe, reinvestire...
E pragmatic.
E legal.
Ce nu e legal ?
Cui îi pasă ce fac ei ?
Continuăm să ne batem cu ei. Sunt animale.
Elefanții dansează împreună. Tu singur.
Uniți-vă cât mai e timp.
Nu e credibil. Prea mic.
Te avertizez, urmează o schimbare curând.
Parcă e BBC în timpul războiului : "Londra te cheamă."
Ce-a vrut să zică cu schimbarea ?
Că sunt în alarmă. Ca închid.
Și ca să evite auditul, cumpără politicieni.
Și ce facem ? Toți sunt controlați.
- E o regulă. - Care ?
Să invocăm securitatea națională și să-ți lăsăm amicii să se îmbogățească ?
Nu zic că e moral, dar e o regulă.
Președintele vrea să vă vadă.
Fir-ar să fie !
Timpul zboară cu tine.
- Da ? - D-nă Charmant-Killman.
Să intre.
- Nu arăți prea bine. - Sunt bine. Puțin obosită.
Cum merge ?
Mi-am contactat colegul elvețian, care mi-a explicat sistemul.
Banii trec prin diferite piețe monetare și apoi ajung la Londra.
Te miști repede !
Trebuie.
Mă bazez pe dvs. să contactez Cancelaria.
Calmează-te și ascultă-mă. Arăți dărâmată.
Trebuie să-ți iei o vacanță.
Nu, până nu îmi răspunde bancă elvețiană.
Situația s-a schimbat.
Noul grup intenționează să înceapă o nouă poziție.
Nu cred o iotă.
Va fi mereu aceeiasi schemă și noi cheltuieli.
Ți-ai pierdut obiectivitatea.
Am nevoie de o privire din exterior.
Ce vreți să spuneți ?
Voi fi sincer cu tine. Nu vreau să te bag în bucluc.
Așa că ascultă-mă.
Sunt prea multe vipere implicate. Lasă-le să se odihnească puțin.
Dac nu-ți iei liber, te pot transfera.
O adevărată promovare, ceva bun.
Nu se spunea că postul meu e cel mai puternic din Franța ?
Se spun multe lucruri.
Mai gândește-te, draga mea Jeanne.
Știi că te iubesc mult. O să am eu grijă de prima ta.
O puteți păstra, d-le președinte. Să vă cumpărați o pereche de ouă.
Ce-a vrut ?
- Mi-a mulțumit. - Măcar atât putea face.
Mi-a zis să îmi iau vacanță. M-a scos.
Ai o țigară ?
A zis el asta ?
N-a fost ușor.
Și ce-o să faci ?
A zis că are nevoie de cineva în exterior.
Poate că sunt paranoică, dar simt că sunt victima unei conspirații.
Și ce ai să faci ?
Mă înlocuiești tu ?
Dacă tu vrei.
- Și dacă nu ? - O să refuz, desigur.
Atunci te rog.
Nu sunt sigură că mă vor vrea.
Trebuie să fie atenți. Cazul a făcut destulă vâlvă.
Încă odată, ce ai de gând să faci ?
Mă duc acasă.
- Ce s-a întâmplat ? - Am încercat să te sun.
Mi-am oprit mobilul. Ce e ?
Vești proaste.
Soțul tău s-a aruncat pe fereastră.
- E mort ? - Nu, e la spital.
Vin cu tine.
Polițiștii m-au sunat.
Nu puteau să dea de tine.
Ți-au găsit nepotul.
Apoi le-am spus că te-am găsit și te duc acolo.
Au spus cum se simte ?
Vag.
Dar trăiește.
Trăiește ?
Da.
Ai avut dreptate.
Martino mi-a dat de înțeles că voi prelua cazul.
Pentru moment.
- Ești bine ? - Cum se simte ?
Au zis că e grav, dar nu critic.
- Îl putem vedea ? - Momentan nu.
Dar s-ar putea trezi în câteva minute.
Erika, el e Felix.
Nepotul lui Philippe.
Lucrez cu Erika.
Ăia doi sunt polițiști.
Vroiau să-ți pună întrebări, dar i-ai speriat.
Hai să-i vedem.
- Domnilor. - Doamnă.
Scuze, dar trebuie să știm...
Știați că aveți o armă în apartament ?
O armă ?
Nu. Unde ?
Într-o cutie de pantofi împachetată în hârtie.
Nu știu nimic. Care e legătura ?
Ne întrebăm de ce a sărit pe geam,
când avea o armă la îndemână.
Poate nu vroia să moară.
Îmi plăcea surâsul lui.
Între toți ipocriții ăia, el avea surâsul ăla.
A zis că îmi lipsește ceva. Ca o să-mi spună ce...
într-o zi.
Ce îmi lipsește ?
Întreabă-l.
Crezi că va scăpa ?
Cred că da. Nu sunt pregătit să-l îngrop.
D-nă Charmant, pronosticul e mai bun. E stabil.
- Îl pot vedea ? - Doarme.
Doar un pic ?
Veniți cu mine.
- Nu vă pot lăsa înăuntru. - Doar să arunc o privire.
Îmi pare rău.
Doamnă.
D-le președinte.
Am auzit de soțul tău. Îmi pare rău.
Ce căutați aici ? Sunteți bolnav ?
Am avut o depresie după eliberare.
Serios ?
- Îmi pare rău. - Nu.
N-ai fost cea mai crudă din afacerea asta.
Sper să se rezolve, d-nă.
Și eu, d-le președinte.
La revedere.
Scuzați-mă, trebuie să mă întorc.
Amuzant doctor.
Oamenii spun că preoții sunt doctori de suflete. El are un corp de preot.
- Sau un polițist de suflete. - Poftim ?
Obișnuiam să spun că preoții sunt polițiști de suflete.
Doar D-zeu poate să judece.
Adevărata întrebare e : există D-zeu ?
Altă dată. Mă duc la culcare.
Ar trebui și tu.
Du-te. Eu vreau să mai stau.
Ar trebui să te odihnești.
Erika are dreptate.
Dacă rămâi, Philippe va dormi, dar tu nu.
Mereu știi cum să mă convingi.
Draga mătușă, sunt un mare cartezian.
Mă simt că într-un vis.
- Vrei să te duc ? - E prea departe.
O să am grijă de tine.
Ai o mașină ?
Somn ușor. Am de lucru mâine.
- Sper să ne revedem curând, Erika. - Pa.
Am uitat să-ți spun.
Grefierul tău de încredere, Benoît, e un nemernic.
El e cârtița.
L-am prins sunând un tip numit Le Blanc.
- Îl cunoști ? - Da, vag.
Îți explic mâine.
Noapte bună.
Are un fund mișto, dar pare cam sărită.
- Ce te face să spui asta ? - Profesia ei.
- De ce nu spui că și eu sunt sărită ? - Aproape am spus-o.
Nu există meserie fără riscuri.
Ce e asta ?
Nu e rea.
Trei valeți împotriva unei perechi de ași.
Nu ți-au făcut nici un favor.
Ce-o să faci ?
Trei valeți.
Ce lume.
Plănuiești să continui ?
Nu știu.
Ți-ai făcut meseria.
Ai făcut treabă bună.
Ești naiv, nepoate.
Mai e destulă mizerie în stânga și în dreapta.
Crede-mă.
Deci...
Vei continua.
La dracu cu ei.
made by sabian